-En taxi, tack. -Si, señora.
Taxi!
Äkta målning av jungfru Maria.
Ska ni av här?
-Ja? -Urania, Agustín Cabrals dotter.
Stig på.
Han blir glad när ni kommit hit till hans födelsedag.
Det hade jag glömt bort.
Det har gått en lång tid, señora Uranita.
Er far har aldrig slutat tänka på er.
-Hur vet du det? -Jag förstår honom.
-Var är han? -På övervåningen.
Hej, far.
Känner du igen mig?
Jag har tänkt på det här ögonblicket i 31 år.
Jag vet fortfarande inte vad jag ska säga. Jag vet inte ens om du hör mig.
Jag är också advokat. Jag arbetar på Manhattan.
Jag har aldrig gift mig. Jag har inga barn.
Jag läser mycket. Som du brukade göra.
Mest dominikanska böcker.
Alla handlar om Trujillo-eran. Vad annars?
Men böckerna berättar inte det jag verkligen vill veta.
Det kan bara du berätta.
Dr Agustín Cabral, den intelligente. Snillet.
Departementschef, minister-
-och ordförande i partiet.
Säg vad du inte har varit. Du gjorde allt för att tjäna ledaren.
Alla hoppade när han knäppte med fingrarna.
Gud bevare dem som inte gjorde det.
Jag har alltid velat veta om du var delaktig.
Var du det?
30 MAJ, 1961
Det kommer nån.
-Det är inte han. -Den jäveln kommer inte.
1930 tog demokratin slut i Dominikanska republiken.
Idag råder total censur.
Valen, som domineras av ett parti, är farsartade.
De senaste 25 år har Trujillo-regimen-
-dödat tiotusentals invånare.
Han och hans familj plundrar landet.
Men som med alla terrorregimer kommer den att nå sitt slut.
När kommer det att ske? Jag vet inte.
Men jag som har arbetat för regimen i sju år kan lova-
-att Trujillo-eran är dödsdömd.
När dess ledare försvinner, försvinner även den.
Mr Galíndez?
Klart!
Så...
Är det sånt du sysslar med nu?
Du skriver lögner om mig för att vända amerikanerna emot mig.
Du förolämpar min familj.
"Precis som sin far har Ramfis ett omättligt sexuellt begär."
"Han förlustar sig även med unga flickor."
Vet du vad jag kallar det här?.
Att bita handen som föder dig, din jävel.
Han är er.
Fiender till republiken sprider ett illvilligt rykte-
-där de påstår att regeringen har kidnappat och avrättat-
-landsförvisade Jesus de Galíndez.
Anklagelsen är inget annat än elak propaganda-
-påhittad av de amerikanska kommunistiska journalisterna.
Det är förtal och en direkt attack-
-mot det dominikanska folket suveränitet. Vi tolererar det inte.
Vi är inte, och vi t¨nker aldrig bli, nån annans marionettregering!
-Vad tror du? -Galíndez var amerikansk medborgare.
-Vad? -Det stämmer.
-Varför berättade du inte det? -Jag fick precis hans papper.
Du skulle ha berättat det.
Amerikansk medborgare. Vad ska vi göra åt saken?
Vi borde bjuda in internationella observatörer för en utredning.
Om vi gör som du vill kommer jänkarna att lura oss.
Du glömmer att Eisenhower är en orm.
Förvisso, men vi måste visa världen att vi inte har nåt att dölja.
Det är klart att vi inte har nått att dölja, Snillet.
Men jag vill inte ha snokande hundar från New York Times här.
Löjtnant. Ja, du. Kom hit.
-Till er tjänst. -Vad skulle du göra?
Skulle du ge jänkarna en förklaring gällande Galíndez-
-eller skulle du be dem att dra åt helvete?
-Jag skulle göra det ni beordrar. -Ditt namn?
-Löjtnant Amado García Guerro. -Nåväl.
Tack, mina herrar.
Jag vill tala med er, överste Abbes.
Hörde du? Offentlig utredning.
Internationella observatörer?
-De verkar tro att vi är i Schweiz. -De är politiker, herr excellens.
Nå?
-Vad har du fått reda på? -Det bådar inte gott.
New York Times har identifierat piloten.
De vet att han arbetar för oss och att han flög hit Galíndez från USA.
De vet även att Tavito de la Maza flög inrikesplanet.
-Är du säker?. -Min källa är mycket pålitlig.
Artikeln kommer att publiceras de kommande dagarna.
Då så...
Gör vad som krävs.
-Vad är det? -Du flög Galíndez till Trujillo.
Du är ett farligt vittne.
Jag litar på ledaren. Jag är skyldig honom min karriär...
Sluta prata som en dåre. Trujillo offrar dig om det krävs.
Du svävar i fara. Den amerikanske piloten Murphy har försvunnit.
Han är säkert med en kvinna. Jag känner honom.
Sök asyl på en ambassad.
Gör det medan du kan.
-Nu dansar vi, Tavito. -Jag kommer.
-Tänk på saken, broder. -Okej.
-Lova det. -Okej.
Amadito!
Du och din älskvärda dam måste göra oss sällskap.
Jag älskar den här sången.
Senare, Turk.
Jag älskar min brorson, men han är naiv. Han arbetar för ledaren nu.
En trogen Trujillo-anhängare, precis som min dumme bror.
Jag fruktar för hans liv.
Alla är rädda i det här landet, men ingen gör nåt åt det.
-Vi vet vad som måste göras. -Vill ni att Abbes ska bura in oss?
Ja, må hon leva
Ja, må hon leva uti hundrade år
Det ligger en present till dig i asken, min unga dam.
Vill du öppna den?
Vad är det?
Det är dags att du ser världen. Du och jag ska åka till Europa.
Min dröm går i uppfyllelse! Tack, pappa.
Grattis, lilla gumman.
-Jag ska åka till Europa. -Vad är det?
En utmärkt present, Agustín. Du har en fin dotter.
-Hon är mitt liv. -De la Maza söker er, dr Cabral.
Det handlar om min bror.
Tavito flög vad han trodde var en full passagerare till Trujillo.
Abbes håller honom på La Victoria. Jag befarar det värsta.
-Jag vet ingenting om det. -Ledaren vägrar ta emot mig...
-Ni ska inte vända er till mig. -Ledaren lyssnar på er.
Jag kan inte tvinga honom att träffa er.
Han är gift och har två små barn.
Vänd er inte till människor som inte kan hjälpa er, för er egen säkerhet.
-Kommer du? Faster vill ta kort. -Jag kommer, raring.
-Jag är ledsen. -Señor Cabral?
En dag kanske ni är i mina kläder.
Vi rapporterar om piloten Tavito de la Mazas tragiska död.
Han har suttit fängslad på La Vicoria.
Han satt fängslad för mordet på piloten Gerald Murphy.
Han hamnade i slagsmål med Murphy-
-sedan han gjort sexuella närmanden mot de la Maza.
De la Maza tog sitt eget liv i sin cell.
Jag beklagar, Antonio.
Ha förtröstan. Gud hjälper dig igenom det här.
Señor de la Maza.
Överbefälhavare Trujillo har bett mig att representera honom här.
Han beklagar djupt det inträffade.
Även jag beklagar sorgen.
Hälsa överbefälhavaren att vi uppskattar hans stöd.
Och tack så hemskt mycket för er hjälp, señor Cabral.
Jag beklagar verkligen.
Hon vill bli lämnad ifred.
Det är inte över, Tavito.
Jag lovar.
-Kom in. -En polis frågar efter er.
Visa in honom.
God morgon, señor de la Maza. Herr excellens önskar träffa er.
-Nu? -Han tar emot på palatset.
-Får jag byta om? -Självfallet. Gör det fort.
Slå dig ner, Antonio.
Jag ska gå rakt på sak. Tror du att jag lät mörda din bror?
Jag ställer frågan, eftersom...
Jag har en känsla av att du tror-
-att Tavitos självmord var iscensatt-
-av underrättelsetjänsten för att sopa igen spåren.
Jag ska säga en sak.
Jag uppskattade din bror. Han var en lojal anhängare. Dem värdesätter jag.
Jag låter inte mörda dem. Jag är en hedersman, precis som du.
Herr excellens har bett mig att utreda saken.
Om det skett några oegentligheter ska vi ta reda på det.
Jag vill tala i enrum med Antonio några minuter.
Kan du också avlägsna dig, löjtnant?
Jag ser att du fortfarande tvivlar.
Men jag ska bevisa för dig att du har fel.
Jag har bestämt mig för att ge dig uppdraget-
-att bygga motorvägen mellan Santiago och Puerto Plata.
Det ger avsevärt mycket...
På grund av det har du möjlighet att hjälpa din svägerska och hennes barn.
Här är kontraktet.
Ta det.
Ursäkta mig, herr excellens.
Antonio, jag önskar att ni fortfarande tillhörde armén.
Idag är det inte lätt att hitta män med stake.
-Kom hit, Pupo Román. -Till er tjänst, herr excellens.
-Ålder?. -48.
Torkar du dig själv i röven?
Svara! Jag frågade om du torkar dig själv i röven.
-Ja, herr excellens. -Du vet hur du torkar dig i röven.
Men du lät bysten av min far täckas av skit.
Han var en enkel postmästare, men han förtjänar respekt!
-Jag har inte sett det. -Vem bor i det huset?
-Du går förbi här varje dag! -Om jag begått ett misstag...
Jag gjorde misstaget att låta dig gifta dig med min systerdotter.
Och när jag utsåg dig till arméns överbefälhavare.
Jag tycker synd om dig om den blir smutsig igen.
-Det kommer inte att hända igen. -Det hoppas jag.
Ta den här.
Du ska rengöra den. Den ska glänsa.
Ledaren styrde hela landet. Han kunde göra vad han ville.
Han kunde ta det han ville ha.
Minns du Magnolia? Vår granne amiral Viñas hustru.
Kom hit, Uranita.
Jag förstod inte varför Trujillo kallades Bocken.
Eller varför han besökte Magnolia när amiral Viñas var bortrest.
Jag var så oskyldig.
Tack för chokladen, señora Magnolia.
Du måste gå nu, Uranita.
Hej då.
Pappa! Överbefälhavare Trujillo är här.
Han är hos amiral Viñas. Señora Magnolia tog emot honom.
Vänta, Uranita.
-Du har inte sett ledaren där. -Va?
Vissa saker är du för ung för att förstå.
Lova att du inte berättar för nån att du såg ledaren idag.
Bra. Jag älskar dig mest i hela världen.
Jag har en känsla av att den jäveln kommer ikväll, José.
Jag hoppas det. Jag har drömt om dagen efter hans död.
Om hur mycket bättre en kopp kaffe och ett glas rom smakar.
Han förolämpade mig grovt.
Du är så vacker, som vanligt.
Den bästa komplimangen är ert sällskap.
Den stiligaste och mäktigaste mannen i landet.
Trivs du i mitt sällskap?
Du är het på gröten.
Jag ska sätta på karibiens snyggast. Juan José kan skatta sig lycklig.
-Hur mår han? -Upptagen, som vanligt.
Jag hör att han är upprörd och tankspridd.
Magnolia.
-Litar du inte på mig? -Det är klart att jag gör.
-Berätta. -Det är sant att han varit upprörd.
-Varför det? -Ni gick för långt med Galíndez.
Amerikanerna är inte glada.
Verkligen?
Vi slår honom en signal.
Den sitter snett.
Det ordnar sig, Pupo. Nu dricker vi öl.
Ledaren blir galen när det inte är perfekt.
Låt dem göra sitt jobb. Ledaren är inget monster.
Jag måste styra upp det här.
-Viñas. -Det är jag.
-Tror du att det blir krig med USA? -Vad är det för en fråga?
- Jag blev orolig och rädd. -Inget kommer att hända.
-Du har varit orolig. -Vissa saker börjar gå överstyr.
-Vad menar du? -Ledaren börjar tappa stinget.
-Vad menar du? -Han borde ägna sig åt hästavel.
Jag måste sluta. Hallå?
Hallå?
Viva el Jefe!
Viva la Patria!
Disciplin och lojalitet l¨rde jag mig i marinkåren.
Genom att följa de två ledorden har vi lyckats genomföra mycket-
-under de här 29 åren.
Idag har vi en blomstrande, modern nation-
-som omvärlden respekterar.
Trots det finns det personer som ifrågasätter mitt ledarskap.
De sitter vid de här bordet. De har mig att tacka för allt.
De säger att jag inte duger till annat än att syssla med hästavel.
Det är en vacker dag.
Jag vill inte att vissas illojalitet ska förstöra glädjen för alla andra.
Låt oss skåla.
För kvinnorna i detta underbara land.
De har gett mig styrkan att bygga upp denna nation.
Salud.
Jag har haft många kvinnor, mina herrar.
Jag har hållit landets vackraste kvinnor i mina armar.
Av alla kvinnor jag har haft nöjet att lära känna-
-vet ni vem jag njöt av mest?
Magnolia.
Amiral Viñas hustru.
Ta det lugnt.
Tycker ni att det var fel av mig att knulla Juan Josés hustru?
Vad tycker du, Pupo?
-Herr excellens... -Pupo har ingen åsikt, som vanligt.
Jag kan svara på frågan. Det var inte fel.
Juan José Viñas är en fiende till regimen.
Dra åt helvete.
Funderade du nånsin på att avgå och rentvå dina händer?
Dum fråga. Snillet kunde inte svika sin ledare.
Förklara en sak. Hur kunde du se dig själv i spegeln?
-Se vem som är här. -Urania? Uranita?
-Lucindita? -Min kusin. Det är ett mirakel.
Jag kan inte fatta att det är du. Det var så länge sen.
Farbror...
Uranita har kommit hit till din födelsedag.
Hon kan hjälpa till med tårtan.
Uranita!
Kom.
Jag ska hämta ditt vatten.
Du har inte förändrats ett dugg. Vilken figur.
Du måste vara ogift. Det är därför du ser yngre ut än jag.
Jag var gift med Pedro i tolv år innan han lämnade mig för en annan.
Jag har åtminstone en fin dotter - Marianita.
Du får snart träffa henne.
Du röker förstås inte. Du har alltid varit en duktig flicka.
Berätta. Du måste ha haft affärer.
Jag förstår. Du har en älskare.
Berätta!
En gentleman med grånade tinningar. Han är gift och har barn.
-Ett trevligt, kravfritt förhållande. -Jag är avundsjuk.
Var inte det. Jag jobbar mest.
Jag vet att du är en känd advokat. Du var alltid bäst i klassen.
"Den kjolprydda Einstein." Syster Mary kallade dig det.
Varför bestämde du dig för att komma nu?
Jag vet inte. Far börjar bli gammal. Det kanske var sista chansen.
Urania...
Varför försvann du? Vad hände?
Du vet att systrarna såg till att jag fick ett stipendium.
Du åkte utan att ta farväl.
Du har varken kontaktat oss eller besvarat våra brev på 30 år.
-Du vet hur jag är. Lite... -Du ska veta att din far har lidit.
Det måste ha funnits en anledning.
Jag måste åka tillbaka till hotellet. Jag väntar ett telefonsamtal.
Du kommer väl tillbaka? Du får inte missa din fars födelsedag.
Jag kommer tillbaka.
-Är du säker på att han kommer? -Tvärsäker.
-Det väntar en flicka på ranchen. -Han måste veta.
Ha tålamod, Antonio.
-Han har beställt en blå Cheva. -Han vet säkert att vi väntar.
Vill du lägga av och åka hem? Vi måste avsluta det här.
Vet du vad Abbes skulle göra mot min familj?
Lugna ner er.
Om han har en brud som väntar, då kommer han.
-Är jag fin? -Lugn. Flickan ändrar sig inte.
Jag visste att Luisa var den rätta första gången jag såg henne.
Idag älskar och respekterar jag er som om ni vore min egen familj.
Jag hoppas att vi blir en familj-
-om ni, señor Gustavo och señora Laura, ger ert samtycke.
-Jag, då? -René.
-Vi håller av dig också. -Vi är mycket nöjda.
-Luisita har gjort ett bra val. -Välkommen till familjen, svärson.
-För brudparet. - Salud.
Jag vill också utbringa en skål.
Jag önskar er all lycka, oavsett vad som händer i landet. Salud.
Är det sånt nonsens du lär dig på universitetet?
-Vi är nära ett inbördeskrig. -Det är vi inte alls!
Somliga vill att det ska bli det. Det är Trujillo som bestämmer.
-Snälla, Gustavo. -Jag vill utbringa en skål.
Må Gud välsigna Luisa och Amadito med hälsa, lycka och många barn.
Salud.
Är det nåt du vill säga mig, Amadito?
Du måste ha tänkt ut nåt romantiskt att säga.
Jag älskar dig av hela mitt hjärta.
-Det var inte vidare originellt. -Men det var ärligt.
Du...
Jag har inte känt äkta kärlek sen mina föräldrar dog.
Men nu har jag funnit dig.
Det var det finaste du har sagt.
Ta det lugnt, löjtnant. Du måste hålla dig till tåls.
-Har ni bestämt datum? -Ju fortare, desto bättre.
Jag väntar på mina överordnades godkännande.
Måste du få tillstånd att gifta dig? Vilket land.
Be löjtnant García Guerrero stiga in.
Till er tjänst, herr excellens.
Jag har tittat på din bakgrund.
Du var bland de bästa i militärskolan och fick hedersuppdrag.
Du har tilldelats många utmärkelser. Det ser utmärkt ut.
-En perfekt meritlista. Gratulerar. -Tack, herr excellens.
Det vore synd att kasta bort allt för en kvinnas skull.
Du kan inte gifta dig med systern till en kommunist.
Din fästmös bror René Gil är statsfientlig.
Han tillhör 14 juni-rörelsen.
-Visste du det? -Nej.
Nu vet du det. Du har en lysande framtid i den dominikanska armén.
Låt inte en kvinna fördärva den. Det finns många vackra kvinnor.
Det kan inte vara svårt för dig att hitta en ny.
-Ja, herr excellens. -Nu kan du gå.
Nåt på tok?
Bra.
-Var har du fått den idén ifrån? -Ledaren sa det. Han vet allt.
-René är student. -Han tillhör de statsfientliga.
Jag ansvarar inte för René.
Inte jag heller, men det förändrar ingenting.
Du anar inte hur svårt det är. Om det fanns en annan utväg...
-Jag kan inte träffa dig mer. -Bara för att ledaren beordrar det?
-Han är min befälhavare. -Vi, då? Vår kärlek?
-Trujillo... -Trujillo äger inte dig!
Jag älskar dig djupt.
Jag kommer alltid att älska dig.
Libertad!
Carlitos skulle ha fyllt 20 år den här månadaden.
Vi pratade om framtiden.
Han gick på demonstrationen och kom aldrig tillbaka.
Precis som många andra som var med i 14 juni-rörelsen. De är döda.
Senator Smothers.
Jag ska tala klarspråk.
Er regering har hamnat i kris.
Alla tror att ni försökte mörda Betancourt i Venezuela.
-Den bögen. -Alla är mycket upprörda.
Bara för att Betancourt är bög.
Den bögen kommer att begära sanktioner mot er.
-När, senatorn? -Snart. Vi kan inte förhindra det.
Sanktionerna blir republikens undergång.
Om ni avgår nu kan vi erbjuda er och er familj ett liv i lyx i USA.
-Vad händer om jag inte gör det? -Det kan bli ett nytt Kuba.
Det dominikanska folket älskar sin ledare.
Just det, det dominikanska folket älskar sin ledare.
Ingen lever för evigt. Vad händer när ni dör?
Jag vet inte, men jag tänker inte lämna landet som Batista gjorde.
Ni kan skicka hit er armé, flygvapnet, marinkåren-
-även en atombomb, men jag dör innan jag lämnar landet.
-Han har åkt, herr excellens. -Dumma jänkare.
-De vill inte ha en ny Fidel. -Trujillo krossar kommunisterna.
Vem har varit jänkarnas bästa vän i 30 år?
-Vi vann, pappa. -Verkligen, Ramfis? Så roligt.
Det är allt han gör.
Vilket slöseri.
-Vem är det? -Det är min dotter.
Uranita!
God eftermiddag, herr excellens.
Det är helt otroligt.
Du har blivit så stor.
Hon påminner om sin mor, Snillet.
-Hur gammal är du? -14 år.
Vi måste presentera den vackra unga damen i societetslivet.
Ta med henne till fredagens bal på palatset.
-Tack, men hon är för ung. -Hon är inte för ung.
-Du är officiellt inbjuden, min kära. -Tack, herr excellens.
Vi ses på fredag.
Från Dominikanska republikens huvudstad Santo Domingo.
Till palatset ikväll-
-kommer gräddan av societen att samlas för en glittrig gala-
-för att fira årsdagen av Trujillos maktövertagande.
30 år av välstånd och rättvisa som vår store välgörare har skänkt oss.
Nu anländer-
-överbefälhavare Rafael Leonidas Trujillo Molina-
-och hans hustru, rikets första dam doña Maria.
Den storslagna matriarken.
Och barnen Angelita, Radhames-
-och general Ramfis Trujillo.
-General. -Får jag lov?
Självklart.
Det känns som en dröm.
Du är duktig på att dansa. Lätt som en fjäder.
Du är väldigt söt, Uranita.
Du kommer att bli ännu sötare.
-Gratulerar till din befordran. -Tack, överste.
-Vet du varför du är här? -Ett lojalitetstest.
Du ska få ett större ansvarsområde.
Han vill veta om du är en Trujillo-anhängare ända in i själen.
Jag skulle aldrig svika ledaren. Vad ska jag göra?
Kör. Jag ska berätta vart.
Ursäkta. - Jag vill presentera dig för en person.
-Nu, pappa? -Ja.
Kom tillbaka sen.
Vi har precis kommit. Har jag gjort nåt fel?
-Inga frågor. -Jag glömde min bolero.
Det spelar ingen roll.
Döda kommunisten.
-Vill du inte veta vem det var? -Helst inte.
Nej, det är för lätt.
När man hoppar i vattnet måste man bli blöt.
Din fästmös bror. Kommunisten.
Herr excellens kommer att bli mycket stolt över dig.
Släng honom till hajarna.
-Vem är det? -Amadito. Släpp in mig.
Vad är det?
Berätta vad som har hänt?
Jag har gjort nåt hemskt.
Du får bikta dig imorgon. Jag kör dit dig.
Bikter hjälper inte, Turk.
Jag har sett djävulen i ansiktet.
Jag vet inte vad som har hänt, men Gud kommer att förlåta dig.
-Det måste du tro. -Gode gud.
-Jag ska döda honom. Jag måste. -Vem då?
-Jag svär att jag ska döda Trujillo. -Trujillo...
Kan du inte sova?
-Är du fortfarande arg? -Det var mitt livs bästa kväll.
Du släpade ut mig därifrån och berättade inte ens varför.
-Jag var tvungen. -Du ville ha mig för dig själv.
Du är bara svartsjuk.
Det handlar inte om svartsjuka, utan om försiktighet.
Ramfis varför närgången.
-Han är farlig. -Skulle Ramfis vara farlig?
Han behandlar flickor illa. Jag ville inte att du skulle råka illa ut.
-Han tyckte om mig. -Därför åkte du hem.
Jag vill inte ens tänka på vad han kunde gjort med dig.
Du är mig så kär.
Jag älskar dig mest i hela världen.
Jag ska aldrig låta nån göra dig illa. Aldrig.
Tack för att ni tar emot mig.
-Hur kan jag hjälpa dig? -Jag vet inte hur jag ska börja.
-Vad plågar dig? -Ers eminens...
Jag ser vad som händer i mitt land och jag står inte ut längre.
Jag anser att Trujillo måste dö.
Jag vill...
Jag undrar om jag får förlåtelse.
Har du läst om helige Thomas av Aquino?
Här, min son.
"God är välvilligt inställd till att odjuret elimineras-"
-"om det leder till att folket befrias."
Var det vad du ville veta, Salvador?
-Uranita! - En bilolycka inträffade igår.
Patricia, Maria Teresa och Minerva Mirabal omkom.
- Enligt polisen... -Jag kommer, pappa.
Vägarna var översvämmade efter ihärdigt regnande.
-God morgon, pappa. -Ledsen, jag hinner inte äta frukost.
Pappa!
Till palatset, José.
Abbes har gått för långt den här gången.
REGNET ORSAKADE BILOLYCKA
-Jag har sett det. -Mirabal tillhörde oppositionen.
-Olyckor händer. -Det går ingen på.
Vi har inte råd med det här. Sanktionerna förlamar landet.
Vi har ingen olja och varken import eller export.
Jag vet.
Om vi vill att sanktionerna ska hävas kan vi inte döda unga mödrar.
-Du har aldrig tyckt om Abbes. -Hän är inte vis. Han måste bort.
-Han måste bort? -Ja.
Han måste bort.
Jag ska tala om en sak, señor Cabral.
Ställ dig upp. Jag har inte bett dig att sitta.
Regeringen har en mörk sida. Det vet du.
Lag och ordning bibehålls med blod.
Abbes och jag har gjort grovgörat i många år-
-så att du kan bli statsman.
Jag vet att människor av din härkomst inte tycker om att kliva i leran.
Men en sak ska du veta.
Det är där jag kommer ifrån - leran.
Jag har mer användning av Abbes tjänster än ditt hyckleri.
-Förstått? -Självfallet. Ni har rätt.
Det är klart att jag har rätt. Jag har alltid rätt.
När det gäller familjen Mirabal - de planerade att döda mig.
-Nåt behövde göras. -Självklart. Jag ber om ursäkt.
Det finns två slags människor: De som är med mig-
-och de som är emot mig.
Utgå.
Urania!
Otroligt att du är här. Efter alla dessa år.
-Roligt att se dig, faster Adelina. -Du ser strålande ut.
-Hej, kusin. Minns du mig? -Det är klart, Manolita.
-Det är Marianita, Lucindas dotter. -Hej, tant Urania.
Trevligt att träffas, Marianita.
Det är ett mirakel. Jag har bett om att du skulle besöka din far.
-Nu är jag här. -Bra att du kom.
Jag tänkte åka till hotellet och släpa hit dig.
-Din Uranita har kommit. -God kväll, far.
Nu äter vi.
-Tycker du om dina tostones? -De är utsökta.
Farbror Agustín är glad att du kom.
-Han vet nog inte vem jag är. -Det är klart att han gör.
Min stackars bror. Han hade sån otur.
-Var det när Trujillo dog? -Några månader tidigare.
Det stod i tidningen.
En falsk, anonym anklagelse och våra liv förändras för alltid.
Jag ska läsa kemi nästa termin.
Pappa?
-Min bil. -Den är avbokad.
-Jag ska på ett möte om en kvart. - Det har avbokats.
-Jag har inte avbokat det. -Alla era möten har avbokats.
-Skämtar du? Koppla mig till ledaren. - Han tar inte emot era samtal.
Va?
Jag är ledsen, dr Cabral.
Pappa?
Mår du bra?
-Det här är amiral Viñas. -Välkommen.
-Det är ett nöje. -Slå dig ner.
Juan José och jag har planerat det ett tag, men allt är inte klart.
Du vet exakt var ledaren befinner sig och när.
Hur ser planen ut? Jag kan döda ledaren imorgon om jag vill.
Den ensamme riddaren låter romantiskt men de åker fast.
Och de dör.
Det måste göras när han åker till ranchen, då är han utan livvakter.
Han åker dit ensam med sin chaufför för att träffa sina kvinnor.
Av nån anledning tror att Gud skyddar honom när han åker dit.
Han står inte under Guds beskydd.
Vi riskerar livhanken, speciellt min brorson.
Vad händer sen?
Ramfis och Abbes kommer att döda oss alla och våra familjer.
Många högt uppsatta är involverade. Jag har själv övertygat flera av dem.
Milisen stormar palatset när Bocken är död.
-Palatset vaktas av soldater. -Amerikanerna skickar vapen.
Automatvapen, granater och ammunition.
Viñas känner en person som står amerikanerna nära.
En ledare övertar makten och griper Abbes.
-Vem, då? -En man som avskyr Trujillo.
-Vad är det du säger? -Du är också trött på Trujillo.
Om du tror att jag riskerar mitt liv för karriären tar du fel.
-I såna fall gör jag det för landet. -Vad blir ditt svar?
De måste visa mig kroppen.
Jag ger inte en enda order förrän jag sett Trujillos kropp.
Jag är tacksam för att ni vill träffa mig. Det vill ingen innan.
Varken ledaren, Balaguer eller nån annan minister.
-Ingen tar emot mina samatal. -Så är det när man faller i onåd.
Ingen vill riskera att bli smittad.
Vad har jag gjort, överste? Det måste vara ett misstag.
Herr excellens skickade brevet till tidningen.
Du har grälat för mycket med honom på sistone.
Jag har bara uttryckt mina åsikter, som jag alltid har gjort.
När jag var ung studerade jag rosenkreutzarna.
Jag lärde mig att se en människas aura.
Din aura är gul.
-En livrädd mans aura. -Jag är rädd.
-Ni och jag har aldrig varit vänner. -Jag har inga vänner, señor Cabral.
-Kan ni be ledaren att ta emot mig? -Det är omöjligt.
Det är en personlig tjänst. Det är det minsta jag förtjänar.
Herr excellens måste haft en god anledning att stänga er ute.
Jag är ledsen.
Fyra av fem.
Om du spelar baseboll på det sättet skulle du bli bäst i landet.
Pedro - Antonio, Tony och Amadito.
Det är en ära att få jobba med er.
Jag har dåliga nyheter. Amerikanerna har dragit sig ur.
Grisbukten förändrade allt. De är rädda för ännu ett misslyckande.
Det blir ingen vapenarsenal. Vad ska vi göra?
Vi har fortfarande de här.
-Vi måste genomföra det. -Skit i Amerika. Vi gör det själva.
-Det ordnar sig, pappa. -Jag vet inte det. Jag hoppas det.
Ledaren vet att du inte gjort fel.
Jag ville inte oroa dig, men det har säkert skvallrats i skolan.
Mina bankkonton har spärrats. Vi kanske förlorar huset.
Det kommer aldrig att ske.
Jag vill inte skrämma dig. Det kanske inte händer mig nåt.
Men du måste vara stark om det gör det. Faster Adelina tar hand om dig.
Ha förtröstan. Jag ber varje kväll för din skull.
Be tillsammans med mig.
Självklart, kära du. Vi ber.
Heliga Maria, Guds moder. Bed för oss syndare...
När vi bad den kvällen gav jag ett löfte.
Om hon hjälpte pappa skulle jag förbli oskuld resten av mitt liv.
Vilken tur att hon inte hade hörapparaten på sig den kvällen.
Men farbror Agustín hade inte lika mycket tur.
De behandlade dig hemskt.
De knivhögg honom i ryggen och lämnade honom att förblöda.
Om du vill höra ett sanningens ord behandlade du också honom illa.
Visst skickade du pengar, men tror du att det räckte?
Du har aldrig besökt honom. Inte ens när han drabbades av stroke.
Jag förstår mig inte på dig.
Han var en god fader och behövde dig mest av alla. Varför, Urania?
Han var inte en så god fader som ni tror.
Vad menar du?
Han vet vad jag menar. - Eller hur, far?
Hur vågar du? Din lycka var viktigast för min bror.
-Minns ni Manuel Alfonso? -Diplomaten?
En snygg playboy. Han ansågs vara den stiligaste i karibien.
Han var den ende som försökte hjälpa pappa. Visste ni det?
Hejsan, Uranita. Minns du mig?
-Ge mig en puss. -Hejsan.
-"Hejsan, farbror Manuel." -Hejsan, farbror Manuel.
Du har blivit söt. Krossar du många hjärtan?
Jag tänkte ringa. Har du goda nyheter?
-Jag har pratat med honom. -Vi går in i biblioteket.
-Du ser trött ut, Agustín. -Jag är desperat.
Det är som jag aldrig existerat för ledaren eller nån annan.
Vi pratade om dig i nästan en timme.
Han säger att du inte är densamme.
Han har noterat en svaghet och brist på entusiasm hos dig.
Ledaren accepterar inte svaghet.
Han förväntar sig att vi ska vara lika starka som han är. Det vet du.
-Jag har alltid gjort mitt bästa. -Han har tappat förtroendet för dig.
Du vet hur ledaren är när han anser att nån har svikit honom.
Jag måste bevisa för ledaren att han har mitt fulla förtroende.
Det kan finnas ett sätt.
Jag gör vad som helst, Manuel.
-Din dotter har blivit en ung dam. -Hon börjar bli stor.
Jag skulle vara stolt om jag hade en dotter som hon.
Vet du vad som skulle göra mig ännu stoltare?
Om min dotter fick ledarens uppmärksamhet.
-Du föreslår väl inte... -Vänta lite, Agustín.
Lyssna på mig. Med en sån gest visar du ledaren....
-...att du är villig att göra allt. -Hon är bara barnet.
Nej, inte längre.
Hon är en vacker ung dam. Du vet att ledaren uppskattar skönhet.
-Hon är så oskyldig. -Desto bättre.
Ledaren uppskattar gesten ännu mer.
Om jag var far skulle ingenting ge mig mer tillfredsställelse-
-och lycka än att min dotter skänker ledaren glädje.
Det skulle även glädja henne.
Vilket fantastiskt privilegium för Uranita.
Hon blir omhändertagen av Rafael Leonidas Trujillo.
En historisk man.
Han har grundat en nation som Napoleon och Karl den store.
Starka män och riktiga naturkrafter.
De är Guds instrument.
Vi har haft privilegiet att stå vid hans sida alla dessa år.
Han har utsett mig till ambassadör i Washington.
Han utsåg dig till ledare i senaten och departementschef.
Han skapade dig, precis som vårt land.
Du är skyldig Trujillo allt.
Ledaren kan verka hård, men han blir rörd av gester av lojalitet.
Nej. Jag kan inte göra det.
Glöm vad jag har sagt om du känner dig kränkt.
Tänk på Uranita, Snillet.
Vad händer henne om du förlorar allt och blir fängslad...
...eller ännu värre?
-Pappa? -Jag är här inne.
Hejsan.
Mår du inte bra?
Vi måste prata, Uranita.
-Ska de gripa dig? -Nej, det gäller inte nåt sånt.
Kom och sätt dig.
Jag vill att du ska förstå att jag aldrig nånsin-
-skulle göra nåt som inte var för ditt bästa.
-Lova att aldrig glömma det. -Självklart.
Vad är det som har hänt?
Överbefälhavaren ska ha fest ikväll-
-på sin ranch. Han vill att du ska närvara.
Det är underbart. Nu är allt som vanligt igen.
-Man vet aldrig med ledaren. -Han ju bjudit oss.
Inte oss. Bara dig.
Bara mig. Varför det?
Jag hoppas att det är ett första steg.
Att han visar att vi fortfarande är vänner.
-Du behöver inte gå om du inte vill. -Jag vill hjälpa dig.
Tack, raring.
Manuel Alfonso hämtar dig klockan åtta.
Åtta? Jag måste förbereda min klänning.
-Hur ser jag ut, pappa? -Jättefin.
-Ska vi gå? -Du ser avslappnad ut.
-Är jag för uppklädd? -Nej, det är perfekt.
Adjö, pappa.
Uranita.
Jag älskar dig.
Var är de andra gästerna?
Festen är bara för dig.
-Men pappa sa... -Du ska vara ensam med ledaren.
Jag vill åka hem.
Rör mig inte!
Du är en god dotter, Uranita.
Du älskar din far och vill hjälpa honom. Han är i en utsatt sits.
Du vill väl inte att ledaren ska bli ännu argare på honom?
Se så.
Var inte rädd.
Ledaren är en romantiker. Han tycker om flickor som du.
Vänta på honom i vardagsrummet.
Det är ingen fara.
God kväll, min sköna.
-Välkommen till ranchen. -God kväll, herr excellens.
Vi utbringar en skål.
Jag vill att du ska dricka ett glas.
Har du smakat konjak förut?
Det här är av bästa kvalitet. Det tycker du om.
Vi skålar för att du är här.
Tycker du inte om det? Du behöver inte dricka det.
Är du alltid så tyst?
Jag äter inte upp småflickor.
Le. Du är vacker när du ler.
Jag vet vad som saknas - musik.
Vi måste sätta på musik.
Jag tycker om din tystnad.
Du vill bli beundrad som en kallsinnig gudinna.
Det påminner mig om en dikt som lyder:
Jag tycker om när du är tyst. Som om du inte vore här.
Som om din ögon vandrat iväg.
Som om en kyss har tystat din mun.
Du vet inte hur man kysser, eller hur?
Jag vet varför. För att du är oskuld.
Jag ska visa dig nåt underbart.
Nåt som du kommer att tycka om.
Följ med mig.
Dina läppar är så mjuka.
Jag kommer strax.
Ja...
Du är vacker.
Lägg dig ner och slappna av.
Tillåt dig att bli älskad.
Jag tar dig i alla fall. Du kommer att älska det.
Jag har dig nu.
Sära på benen.
Sluta spela död och sära på benen!
Sära på dem!
Vad händer med mig?
Jag har besegrat varenda fiende som har kommit i min väg.
Hur kan jag besegra det här?
Det är inte rättvist.
Sluta gråta, för i helvete!
Det är inte rättvist.
Vad fan glor du på?
Tror du att du ska gå härifrån som oskuld?
Så att din hallick till farsa kan skratta åt mig?
Glöm det!
Skrik, din beniga subba!
Sen den kvällen har jag känt hans alkoholdoftande andedräkt-
-över hela min kropp. Och hans tyngd.
Jag kan inte andas. Hans tunga i min mun som en orm.
Hans händer gör mig illa inuti mig.
Ända sen den kvällen har jag känt hat, rädsla och skam.
Ända sen den kvällen har jag önskat att jag vore död.
Tant Urania.
Det är underbart, pappa. Allt är som vanligt igen.
Jag ska aldrig låta nån skada dig. Aldrig.
Släpp av mig vid Santo Domingo-skolan, tack.
Jag vet inte vad hade gjort utan de dominikanska systrarna.
De räddade livet på mig.
Nu vet du vad världens bästa pappa var för person.
Jag har inte haft en aning.
Det hjälpte honom inte ens. Titta på honom.
Vet du varför jag skickade pengar?
-Jag ville att han skulle lida. -Nu räcker det, Urania.
Det är fruktansvärt det du har berättat.
Men din far var desperat. Han tänkte inte klart.
Tiderna var annorlunda då.
De både var och inte var det.
Vissa saker gör man inte.
-Han gjorde det för att rädda dig. -"Jag gjorde det för min dotter."
-En ynkrygg försvar. -Släpp hatet du bär på.
Gud lär oss att förlåta.
Förlåta? Han skrev alltid i cirklar ifall andra skulle läsa breven.
-Hur ska jag kunna förlåta? -Det var så länga sen.
-Han och du har lidit tillräckligt. -Och Trujillo?
Hur kan jag förlåta den första? Den ende mannen i mitt liv.
Din rika älskare, då?
Jag har aldrig haft en älskare. Jag vill döda män som kommer för nära.
Ni har familjer, makar, barn och ett land. Jag är tom!
Jag önskar att jag kunde glömma.
Jag ville att Trujillo skulle stå till svars för sina brott.
Jag har alltid varit ensam!
Ni förtjänar inte mina uppoffringar. Ingen har stake i det här landet.
Landet består av otacksamma personer, ynkryggar-
-och veklingar.
Stick härifrån!
Ut. Ut. Ut!
Du också, Balaguer. Ut härifrån!
Fan.
-Manuel? -Ja, ledaren.
Jag behöver ett ligg ikväll. Du anar inte hur mycket jag behöver det.
Jag vet vem som passar. Yolanda Esteral. 16 år.
Jag skiter i om hon är 16, 25 eller en get.
Hål som hål, för i helvete.
Använd din fantasi.
Ikväll på ranchen. Klockan tio.
Det är han.
Kör!
Fortare!
Var är Viñas? Han ska preja honom.
Flytta på dig, din jävel.
Flytta på dig!
Kör närmare.
Närmare.
Backa.
Kom, Tony. - Täck oss.
José!
Trujillo-anhängare.
-Det är över för den jäveln. -Han är död.
-Jag gjorde det för dig, Tavito.
Herr excellens har försvunnit.
Du måste kalla samman ministrarna.
Självklart.
-Ja? -Vi har honom, Pupo.
-Han ligger i bagageluckan. -Min son är inte hemma.
Det är Antonio de la Maza. Juan José är skadad...
Jag vet inte när han kommer hem. Lägg på. Jag måste ringa.
Pupo, det är...
General?
Vi går.
-Finns det en plan B? -Nej, det finns det inte.
Vi trodde att Pupo skulle ställa upp. Vi måste dela på oss.
Vi måste gömma oss.
De får inte ta oss levande.
Vi måste ge oss av. Gå ut genom trädgården.
Santo Domingo befinner sig i chock-
-efter den tragiska bortgången av vår välgörare Trujillo.
Nu följer frågan invånarna ställer: "Vem ska leda vårt land?"
Polisen har identifierat lönnmördarna.
Antonio de la Maza sköt idag ihjäl av polisen.
Estrella "Turk" Sadhala greps idag.
Amiral Viñas skadades och vårdas på sjukhus.
Antonio Imbert och Amado García Guerrero är fortfarande på fri fot.
García Guerrero!
Amadito.
Ligg ner. Res dig inte.
Kom ut eller dö som en hund!
Hör på mig. Jag älskar dig, Meca.
-De får inte ta mig levande. -De kanske visar barmhärtighet.
Gå in dit och ligg ner.
Trujillos begravning. 2 juni, 1961
Trujillos död väckte en känsla i mig.
Inte hämndlystnad eller glädje.
Lättnad kanske. När jag såg alla sörjande människorna på tv-
-mådde jag illa. Det blev värre efter det.
Vad menar du? Jag trodde att vi fick demokrati.
Senare. Först var det ett blodbad.
Och farbror?
Han fängslades. Vem vet vad de gjorde mot honom där.
Efter ett tag gav Balaguer honom ett jobb som tjänsteman.
Men han hade ingen arbetsglädje.
Han blev aldrig densamme efter du hade rest.
Du var det enda som betydde nåt för honom. Bara du.
Det börjar bli sent. Mitt plan går tidigt imorgon.
Jag ber om ursäkt för att jag berättade alla hemskheter.
Äntligen förstår jag dig.
Ge mig en kram.
Vi skriver och ringer varandra.
Försvinn inte igen. Vi är din familj och det här är ditt hemland.
Jag längtar efter ditt nästa besök. Jag kommer alltid att älska dig.
Du är lyckligt lottad. Du har hela livet framför dig.
Det har du också.
Du har oss och farbror Agustín. - Eller hur, farbror?
Han känner igen dig.
Han är ledsen för att du åker.
Adjö, far.
Jaragua, tack.
Fixed by: bullit